Beklager, men jeg er nødt til at rejse.
Jeg kan ikke hænge her, bare fordi du vil have selskab.
Det her er vigtigt for mig. Hold op med at græde.
Det er følelsesmæssig afpresning. Jeg mener det.
Nå, er det sådan, du vil have det... Jeg er ked af det, skat.
Men der er ikke mere, jeg kan gøre.
Hej. Jeg har lagt mærke til noget. Hele dette område...
...og hele vejen ind i venteværelset og hen i stolen...
...er fuldt af frygt.
Det er interessant med patienters tandlægeskræk.
Den er ubegrundet, i hvert fald hvad nutidens tandpleje angår.
- Godmorgen, Linda. - Hej.
- Du snakker med dig selv. - Hovsa. Tak.
Selv om jeg står i et hav af frygt, er jeg ikke bange.
- Hvad er et genfærd bange for? - Hvad er du bange for?
Jeg kan styre min frygt.
- Jaså? Fortæl, dr. Darling. - Jeg troede aldrig, du ville spørge.
Imponerende.
Der er noget i gære, Suze. Jeg kan fornemme det.
Du kan altid prøve et par flikflak.
Det noterer jeg mig.
Det er lige, hvad jeg mangler, Don. For mine behov er ret simple.
- Skal jeg skrive under her? - Initialer på alle papirer.
- Også på kopien? - Ja tak.
- Kommer din kone også? - Hvad?
- Nå... Nej, vi er gået fra hinanden. - Jeg er også single.
Det er Roger i nr. 3 og Dom i nr. 6 også.
Vi spiller 500 af og til. Spiller du?
Desværre, jeg er ikke gammel nok til at spille kort.
Badet tager 20 cents mønter for varmt vand.
Rens fisk nede på kajen og ikke ved grillen.
Vidunderligt. Skønt.
Hvor meget får man for 20 cents?
To minutter.
Ikke ringe.
- Prøv den her. - Mener du det? Må jeg få en?
Tænd, for helvede!
Glem ikke at hente tøjet på renseriet.
- Hvem vil du være? - Ved ikke. Glem ikke den røde.
- Vil du have lidt blåbær? - Jo tak.
- Steve. Sikke en fin fisk. - Friskfanget. Lige fra havet.
- Ad, hvad er det, der stinker? - Det er en friskfanget snapper.
Elvis. Kom og se. Jeg har fanget en fisk.
Og hvem har snart fødselsdag? Holder du en fest?
- Det orker han ikke. - Jeg kan holde en fest for dig.
- I mit nye sted. - Far bor i en husvogn nu.
- Fedt. Hvorfor det? - Godt spørgsmål.
Ja. Det korte svar er: Jeg prøver at finde tilbage til mig selv.
Essensen af Steve Darling.
- Jeg kommer til festen. - Godt. Tag dine kammerater med.
Skal vi gå ud at spise og planlægge festen?
Det bliver et helt nyt festkoncept. Er du med?
Ja, det lyder interessant.
- En harddiskoptager? - Nej.
- Du spurgte om mine ønsker. - Tænk langsigtet.
Man kan for eksempel give en ged i gave til en by i Afrika.
Jeg giver penge væk på dine vegne, og en hel by får mælk i et år.
Det er en ret fed gave, ikke sandt?
Tit må man træde et skridt tilbage for at se helheden.
Vi lever i et globalt samfund.
Har du malket en ged? Det bør vi prøve.
Spiser man geden, er der til en dag. Malker man den, er der mad til et år.
- Snarere drikke. - Og mad.
Hvis man dræber geden bagefter.
Gab op.
Og bid sammen. Det er fint.
Kan jeg hjælpe?
- Hej. - De må vente i venteværelset.
Adrian Barnes, advokat. Det gælder en tidligere beboer i huset.
- Beklager. Jeg er lige flyttet ind. - Det tager ikke lang tid.
- Kan vi veksle et ord et sted? - Jeg har en patient nu.
Vi er snart færdige.
- Er det en slægtning? - Det er min far.
- Må jeg snakke med ham? - Han er død.
Jeg kan vise Dem til Rocco i nr. 17. Han er vicevært.
Jeg forbereder en fluorbehandling. Jeg er tilbage om lidt.
Han plejer at være hjemme.
- Hej, Suzy. - Denne mand er advokat.
Han leder efter en tidligere beboers ejendele. Kan du hjælpe ham?
- Kan du hjælpe ham? - Jo da.
- Absolut. - Så går jeg igen.
- Mange tak. - Suzy?
- Er det Dem? Hyggeligt... - Te?
- Nej tak. - Jo tak.
- Har du det godt? - Ja.
Du behøver ikke gøre det nu. Det kan sikkert vente.
- Det tager vist ikke lang tid. - Gad vide, hvordan De kan hjælpe.
- De kan nok fortælle en hel del. - Jeg troede, det var ude af verden.
- Må jeg få et glas vand? - Gør det en anden gang.
Du har det ikke godt.
- Jeg kan komme tilbage. - Det har vi al ret til.
Sid nu her og hvil dig... Lille skat.
Jeg lader høre fra mig.
Det skal nok gå.
Halløj. Hvad så?
Det var ikke to minutter.
Steve Darling.
Skønt. Hvad byder han?
Okay... Martin, skal vi blive enige om nogle regler?
Ring ikke om bud under fem mio. Jeg sælger ikke huset for mindre.
Forstået? Godt.
Idiot.
Rocco. Skat.
Teen er klar.
Rocco?
Hvor er du?
Kunne du se mig?
Det gjorde du. Du så mig, dit gamle fjog.
Hallo, Rocco!
Rocco!
- Det er forfærdeligt. - Stakkels Rita.
- Hvad er der sket? - Jeg fortæller det senere.
Kan du køre op med din søster? Tak, Elvis.
- Var det et hjerteanfald? - Det tror jeg.
De var sammen i mere end 40 år.
Hvad nu? Det er vel ikke mig? Har de fundet mit lig i kælderen?
Rocco... hvil i fred.
Rocco?
Kors!
- Elevatorknappen virker ikke. - Elvis. Jeg bad jer køre op.
- Hvad er der sket, mor? - Rocco blev dårlig.
- Døde han? - Det er jeg bange for.
- Hvorfor dækkede de ham? - For at berolige folk.
- Vi bør se til Rita. - Ja, vi går ned til hende senere.
Jeg så ham forlade huset. Han satte sig i en taxi og tog af sted.
Han havde jakkesæt på og bar på en kuffert.
- Så rulles han ud i en ligpose. - Du har blandet tiderne sammen.
- Han er død efter det. - Nej, Rocco var død.
Og kort tid efter kørte en taxi af sted med ham.
- Så du tror, at du så Roccos ånd? - Ja. Og han så mig.
- Hvad gjorde han? - Intet. Han kørte sgu bare væk.
Herligt... Han kan smutte videre med det samme, men ikke mig.
Hvorfor?
Rocco var jo gammel og mæt af dage.
Man kommer måske ikke videre, før man er færdig med sit liv.
Så det handler om at leve længe nok?
Så er det ligegyldigt, at man kun æder pølser og børster krummer af.
Jeg levede særdeles intensivt, som var hvert øjeblik det sidste.
Hvis det er forkert, så kan hele universet sgu rende mig.
Steve, her er tingene til festen og de bøger, jeg fortalte om.
Jeg har bestemt mig for at komme over dig.
Så jeg vil ikke løbe flere ærinder for dig...
...eller noget andet ydmygende.
Din dumme, blinde menneskeparasit!
Eller noget i den dur.
Det var skønt. Rigtig skønt.
- Jeg har smurt en sandwich. - Rita er måske ikke sulten.
- Jordnøddesmør? - Jeg spiser den måske senere.
- Skal vi starte med slipset? - Jeg skulle tage tre styks med.
Det er flot.
- Du er vel ked af det med Rocco? - Ja... meget.
- Hvor er han nu? - Hans lig er hos bedemanden.
Han skal se pæn ud. Han var så flot i jakkesæt.
- Hvad med hans sjæl? - Verity...
Elvis sagde, at når man dør, så forlader ens sjæl kroppen.
- Hans sjæl...? - Den er draget videre.
- Til et bedre sted. - Det håber jeg.
Selv om føles, som om han er hos mig.
Vi ved jo ikke, hvad der sker, når man dør.
Vi tager måske et andet sted hen.
Eller noget i den stil...
- Det her? - Det bar Rocco, da vi mødtes.
- Hvad skete der? - Der var fest på en p-plads.
Han var der med sin dumme bror Tony. Tony gik efter mig.
Men jeg vidste, hvad jeg ville.
Og da vi kyssede for første gang...
Det er da, at en pige mærker, at alt stemmer.
Det tog et år, før han turde at anmode om min hånd...
Henry.
Henry, jeg fandt dette udklip i Roccos jakkesæt.
Nogen så en mand falde af en færge 15. oktober 1982.
Intet lig blev fundet. Ingen andre så det.
Kan det være sket sådan?
- Tror du, at Rita vil bade? - Det er en god ide.
Henry?
Henry!
Undskyld.
- Jeg bankede på hos Bukowski. - Jeg fortæller Rita, at du var her.
- Kan jeg ikke vente her? - Der går nok noget tid.
Hvem er den klovn?
Ritas mand døde tidligere i dag.
Hun vil sikkert ikke have besøg nu.
Du godeste...
Værsgo.
- Der er megen gråd i dag. - Det er trist at dø.
- Vi ses senere. - Glem ikke solhatten.
Undskyld, det kom som et chok.
Jeg vidste ikke, at du kendte Rocco.
Nej, jeg har lige mødt ham. Men jeg har ledt så længe...
Her lugter af englændere... Hvad laver han her?
- Nu er jeg ikke helt med. - Alle spor førte hertil.
Mr. Bukowski vidste noget. Det er jeg sikker på.
- Vidste noget om hvad? - Min far kan have boet her.
Hvem pokker er du?
- Så du leder efter din far? - Jeg har ikke set ham længe.
Han hedder Henry Mallet.
Det er ikke min søn.
Det er det ikke. Min søn hedder Apollo.
Apollo?
- Hvor kender du mit navn fra? - Han lyver! Bed ham bevise det.
Vidste mr. Bukowski noget om Henry? Jeg ved, at han boede her.
Spørg ham, hvor han voksede op. Og om hans yndlings-Nerve-sang.
- Et foto ville være fint? - Jeg er forvirret.
Jeg skal lige have fem minutter til at samle mig.
Aldrig i livet. Det er umuligt. Ikke sådan en nar.
Tænd, for helvede.
- Hallo, Nervie. - Jeg er ikke så stor fan som dig.
Vil du ikke sidde ned?
Jo.
Du virker lidt stresset.
- Har det været hårdt? - Ja.
- Angående Elvis' fest... - Tager du med?
Han har inviteret mig. Jeg håber, at det er i orden.
- Ved du, hvad han ønsker sig? - Jeg køber en slipseholder.
Godt valg.
- Har du det godt? - Jeg skal bare have en kop kaffe.
- Henry Mallet er død. - Men hans sjæl kan ikke dø.
Hans musik lever.
Her sidder vi 30 år senere og taler om ham, som om han var her.
Jeg er nødt til at gå.
Flygter du altid fra problemer?
- Hvorfor havde Rocco artiklen? - Det ved jeg ikke.
- Hvorfor styrer et genfærd mit liv? - Gid jeg havde et svar på det.
"Hvor er min taxi?"
En søn, du ikke vil anerkende, kan være en løs ende.
- Hvad snakker du om? - Hvorfor nævnte du ikke dit barn?
- Jeg har ikke set ham som min. - Det er ikke godt nok.
Rengøringen er ikke god nok. Gulvet er snavset.
- Hvad skal jeg gøre? - Kan du få ham til at gå?
Henry, vi må lægge en plan.
For fanden, han har da ikke...?
Hallo?
Adrian... Jeg forstår, at det her er svært for dig.
- Det kan man roligt sige. - Du ved, at din far nok er død?
Det sandsynligste er, at han døde for mange år siden, ikke sandt?
Ja, jeg mente, at han var død.
Jeg har tjekket hvert et dumt spor på nettet.
Jeg tog hertil, fordi en skrev, at far sidst var set her.
Men jeg forventede ikke en glad genforening i lufthavnen.
Far fortrød nok, at han stak af fra sit ansvar og levede jetsetlivet.
- Det må have været svært. - Det var det.
- Skete der det? - Nej.
Ja. Mor fik mig, og så blev Henry berømt.
Bleer og indkøbssedler hørte ikke hjemme i punkrockverdenen.
Mor fandt sammen med hans ven Billy. Henry kom kun af og til -
- og stjal sprutten. Da jeg blev 18, fortalte mor, at han var min far.
- Der var han forsvundet. - Jeg flippede ud.
- Hedder din mor Charlotte? - Ja.
- Hvordan ved du det? - Fortæl ham det.
- Jeg vil ikke se ham lide mere. - Jeg har...
...kontakt med Henry Mallets genfærd.
- Har du det? - Ja.
Det er som en gave.
- Kan du tale med de døde? - Kun med Henry Mallet.
- Du tager gas på mig. - Hvorfor skulle jeg gøre det?
Bevis det. Fortæl noget, som kun han kan vide.
Fortæl, at jeg er ked af, at jeg gav ham hans første smøg.
Han fortryder, at han gav dig din første cigaret.
Er disse mænd en del af Elvis' storfamilie?
Nej, de bor her. De får 50 dollar for at lave bålet.
Værsgo.
Kom og sæt jer om ilden og se på solnedgangen.
Sådan fejrede en neandertaler sin fødselsdag.
- På en campingplads? - Ved ilden.
Mennesker har gennem tiderne siddet sådan og fortalt historier.
- Holdt hulemænd fødselsdage? - Ja.
- Hvordan kendte de datoen? - De ristede streger på hulevæggen.
Stammefolkenes indvielsesritualer markerer overgangen til mand.
Blandt samuraierne kaldes det "genpuku".
På Papua Ny Guinea markeres overgangen med artatovering.
Vil du brændemærke mig?
- Jeg syntes, at det var interessant. - Hvornår skal vi spise?
- Hvem vil have fisk? - Er der ingen tærte?
Hvis du kan fange en tærte med den her...
- Du har vel noget andet mad? - Nej. Ingen fisk - ingen mad.
- Hej. Hvor er gavebordet? - Derovre ved geden.
- Hej... - Hej.
Godt...
Hvem er frisk på lidt sjov?
Du godeste...
- Vil I have det herinde...? - Vi kommer ud om lidt.
Tak.
- Knæk og bræk. - Tak.
Godt...
Nu skal jeg bare koncentrere mig.
Du laver fis. Du er ikke sigøjnertypen.
- Det er en del af processen. - Har du fundet ham?
Han tror, at du er tosset.
Adrian, jeg kan høre din far nu.
- Kan han høre, hvad jeg siger? - Ja, her er jeg!
Ja, han kan høre dig.
Du elskede mor og mig, men du stak af. Hvorfor blev du ikke?
Lige til sagen uden omsvøb som: "Hvordan er det at være død?"
Henry, Adrian spørger, hvordan dit forhold til hans mor var.
Så det spørger Adrian om...?
Hun var en paranoid tosse, Suze.
Hun troede, at jeg bollede alt og ville spærre mig inde.
- Henry... Tal nu til os. - Hvad siger han?
Kom nu, Henry. Sig noget.
Vil du vide, hvorfor jeg ikke blev?
Jeg kunne ikke klare tanken om unger!
Så er det sagt. Jeg brød mig ikke om tanken om at blive far.
- Hvad siger han? - Fortæl ham ikke det.
Henry, jeg kan ikke høre dig...
Jeg var ung, Suze. Jeg var en idiot.
Jeg er ikke sådan mere.
Når jeg ser, hvordan du er med dine børn...
Det er ikke pjat.
Det er smukt.
- Hvad er den til? - Lad mig vise dig det.
- Er der ikke rart ved ilden? - Jo. Vil du have?
Jeg vil ikke snage, men du har forandret dig.
Har jeg?
- Men det rager jo ikke mig. - Det gør ikke noget.
Jeg har arbejdet ret hårdt på det personlige plan -
- og foretaget nogle omfattende forandringer.
Ja, det har vist virket.
Det er svært.
Undskyld...
Her...
- Har du et lommetørklæde? - Ja.
Kom nu. Der er stænger til alle.
Skal vi voksne ikke tage et glas vin i husvognen?
- Hvorfor det? - Lad børnene klare sig selv.
- Hvem skal lære dem teknikken? - De klarer det nok.
Det her er bedre.
- Jeg er ikke sikker. - Det var selvmord.
Det er jeg sikker på. Det passer med hans personlighed.
- Han flygtede, når det blev svært. - Fis!
- Jeg er ikke så sikker på det. - Jo, det er sådan, kujoner gør.
Jeg var på en færge... i havnen.
Jeg var hammerstiv! Og jeg faldt over bord og druknede.
- Hvad sagde han? - En ikke særlig...
...ærefuld måde at dø på.
Han druknede. Han faldt over bord fra en færge.
Jeg beklager.
Det er meget tragisk.
Det her er helt utroligt.
Undskyld...
Jeg vil gerne høre, om der er noget, han fortryder.
- Henry, hørte du det? - Ja.
Der er nogle ting, jeg fortryder.
Jeg var en skid. Jeg blev bange, og jeg flygtede.
- Han ved, at han handlede forkert. - Han sårede mange mennesker.
Og jeg var en idiot. Glem ikke det. Jeg var en egoistisk idiot.
Han var en egoistisk idiot, men han vidste ikke, han skulle dø.
Han fik ikke chancen for at rette op på sine fejltagelser.
Jeg forstår. Sagde han det?
Nej, det var mig. Han virker flinkere død end levende.
Du har så smukke øjne.
Hovsa. Lige et øjeblik...
- Henry, hvad skal jeg gøre? - Det ved jeg ikke.
- Jeg har ingen plan mere. - Han er ked af det.
- Han prøvede at kysse dig. - Ja... Han må føle sig sårbar.
- Det må være forvirrende. - Suzy...
Han ville kysse dig... fordi du er så satans lækker og sød.
Okay... Skal jeg gå ind til ham igen?
- Er du lun på ham? - Nej.
Kors... Nej.
Nej.
Det lyder, som om de morer sig.
- Teenagere er så sjove. - Ja, sjove og underlige.
- Mere vin? - Ja tak.
Det er ret hyggeligt at bo i husvogn.
Det går vel an, hvis man er alene.
To personer kan let være her.
Ville du kalde det en spisekrog eller et klapbord?
- Kan det ikke være begge dele? - Det kan det sikkert.
- Du er fantastisk. - Sig intet.
Jeg vidste ikke, at den sang handlede om mig.
Hver en linje, knægt. Hver en linje.
- Vil du smage på fisken? - Nej.
- Jeg burde ikke have kysset dig. - Tænk ikke på det.
- Hej, mor. - Hej, skat. Har Rita det godt?
Ja. Vi så tegnefilm. Hun grinede to gange.
Og så græd hun én gang.
Du bør komme dig over din far.
Du bør gå videre. Det kan være hårdt at høre.
- Har jeg gjort noget galt? - Nej, skat.
Brug lidt tid på informationen, du fik, og lær ham bedre at kende.
Men far holder jo fest for Elvis.
Jeg taler med vores gæst Adrian.
Hvem er Adrian?
Han er min søn, der er kommet for at fortælle, hvilket kryb jeg var.
Og for at se, hvilken dum, død idiot du er, Henry.
Kommer Adrian i aften?
Er du... død?
Ja, far. Jeg er død.
Det var lige godt satans.
Pis...
Tekster: Mikael Seierup www.primetext.tv